Ecogeomorfologia i drons com a eines de gestió dinàmica postincendi. El cas de la comarca del Pariatge, Mallorca - Estrany, Joan; Calsamiglia, Aleix; Carriquí, Marc; García-Comendador, Julián; Nadal, Miquel; Forteza, Josep; Ruiz, Maurici; Alorda, Bartomeu; Gago, Jorge (Treballs de la Societat Catalana de Geografia, 2016)
Els incendis forestals són considerats un dels factors causals més importants en els processos de desertificació. Els territoris insulars com Mallorca són particularment sensibles als impactes antròpics, per la seva major fragilitat socioecològica. L’increment de superfície cremada a Mallorca d’ençà el 2011 esperoneja a vincular gestió forestal i recerca amb interdisciplinarietat i avenços tecnològics. L’ecogeomorfologia permet investigar el paper dels processos geomorfològics en la recuperació de la vegetació. Endemés, la introducció dels vehicles aeris no tripulats com a instruments de teledetecció presenta noves oportunitats en el monitoratge de processos ambientals. Aquest article pretén dilucidar el potencial de l’ecogeomorfologia i els drons per aplicar una gestió postincendi més efectiva i dinàmica, integrant la capacitat de resiliència dels ecosistemes amb la connectivitat dels sediments per restaurar el paisatge. Paraules clau: gestió postincendi, connectivitat dels sediments, ecofisiologia vegetal, UAV, ecosistemes mediterranis.