Els estanyols de Vacamorta: crònica d’una destrucció premeditada al Baix Empordà - Mercadal, Gabriel; Palomeras, Esther (Treballs de la Societat Catalana de Geografia, 2024)
La zona humida de Vacamorta es va començar a formar a mitjan segle xx a conseqüència de l’activitat extractiva de les argileres situades entre Cruïlles i Corçà, al Baix Empordà. Amb el pas dels anys, les basses abandonades han esdevingut estanyols naturalitzats amb interès biològic i paisatgístic. Tanmateix, aquests estanyols s’han anat reblint de manera premeditada amb argila o deixalles, sense tenir en compte les nombroses advertències de veïns i naturalistes. Avui dia, la Generalitat de Catalunya està obligada a extreure més de tres milions de tones de residus i a recuperar l’espai per complir amb una sentència judicial del Tribunal Suprem. No obstant això, les millores que proposa són insuficients ambientalment i biològicament. Per aquest motiu, aquest article suggereix diverses accions alternatives que haurien de permetre la recuperació d’aquesta zona humida.