Quan el camí esdevé pensament: cap a una pedagogia itinerant - García i Farrero, Jordi (Revista Catalana de Pedagogia, 2012)
Aquest article té el propòsit de percebre i reivindicar l’acte de caminar com una activitat plenament humana que constitueix una oportunitat per pensar o formar-se d’una manera més pausada. Aquesta temàtica s’aborda des d’una mirada filosòfica i pedagògica. A través d’autors com Jean-Jacques Rousseau (1712-1778), Charles Baudelaire (1821-1867) o Friedrich Nietzsche (1844-1900), podrem copsar tres possibles maneres de camejar o desplaçar-se, que donen origen a tres cosmovisions de l’homo viator: el passeig romàntic, el flâneur o la peregrinació errant. Per tant, en aquest article, passejar tindrà ben poca semblança amb l’ús majoritari que se’n fa actualment amb més preocupació d’arribar a un destí planificat prèviament o complir un objectiu aliè a la pròpia activitat de manera que posar un peu a terra després de l’altre es convertirà en una vertadera aventura intel·lectual amb capacitat autoformativa.