Música i escola a terres de parla catalana: influències de la metodologia Segarra en la seva implementació - Gelabert Gual, Llorenç; Motilla Salas, Xavier (Educació i Història: Revista d'Història de l'Educació, 2020)
L’ensenyament de la música a l’escola, si bé ja comptava en la dècada dels setanta del segle passat amb un text legislatiu ambiciós i amb noves concepcions actives ja experimentades a altres països d’Europa, no fou implementat de forma generalitzada ni a terres de parla catalana ni arreu de l’Estat espanyol fins ben entrada la dècada dels noranta. Amb tot, a Catalunya i a les Illes Balears es va anar creant aleshores la llavor d’una línia de treball que amb el pas del temps ha esdevingut el nucli metodològic del treball de la música a l’escola per part de molts mestres. La metodologia proposada per Ireneu Segarra es difongué a Catalunya i a les Illes Balears a partir d’iniciatives i institucions emmarcades en l’àmbit de l’educació no formal. A través de l’Escola de Pedagogia Musical-Mètode Ireneu Segarra (EPM-MIS), dels Cursos de Pedagogia Musical de la Universitat de les Illes Balears i de l’Escola de Pedagogia Musical de Palma, milers de mestres i músics inquiets reberen eines per a treballar la música a l’escola des d’una nova perspectiva. Aquest nou enfocament, que partia del substrat cultural propi tot i que estava obert alhora a la universalitat, encara ara perdura. Analitzem seguidament aquestes propostes formatives des de diverses perspectives i a partir de fonts diverses com el testimoni dels seus precursors, materials editats o documentació interna pertanyent a les mateixes institucions. Paraules clau: Pedagogia musical; Escola de Pedagogia Musical-Mètode Ireneu Segarra; Cursos de Pedagogia Musical de la Universitat de les Illes Balears; Escola de Pedagogia Musical de Palma.