Els Grans canvis del poblament a Catalunya, de la protohistòria a l'antiguitat - Prevosti i Monclús, Marta (Butlletí de la Societat Catalana d'Estudis Històrics, 2012)
Es descriu l'evolució del poblament des de l'època preibèrica fins a l'ibèric, tot seguintJ. Sanmartí, que l'interpreta com a resultat d'una dinàmica interna de la societatque va conduir a la formació de protoestats o estats arcaics en el període ibèric ple. Apartir de l'arribada dels romans, el 218 aC, l'àrea catalana va sofrir el canvi de poblamentmés radical que ha experimentat el país des del neolític, a conseqüència de la introducciódel sistema de la ciutat romana. Això es deu al pas d'una societat amb unaestructura que es podria interpretar com un protoestat o estat arcaic a una societat quecorrespon a un estat de dret, el de la república romana. Es fa molt difícil fer càlculs sobreles xifres de poblament, tot i que se suposa que la població va augmentar en èpocaromana. El canvi radica en el pas d'una densa xarxa jerarquitzada de poblats encastellats,dalt de turons, i amb alguns establiments rurals dispersos pel territori, a l'establimentde les ciutats romanes, que buscaven les millors planes per fer-hi una produccióagrícola que va entrar en el comerç de llargues distàncies del Mediterrani de l'època.Les ciutats romanes es troben en l'origen de les principals ciutats de la Catalunya actual.