Josep Badia, Carlisme, socialisme i cristianisme - Duran i Solà, Lluís (Butlletí de la Societat Catalana d’Estudis Històrics, 2016)
Josep Badia i Torras va ser el màxim representant del carlisme català en el pas de la dictadura a la transició. Va voler actualitzar el pensament i l’estructura d’una força política que havia fet motiu de la seva existència el lema «Déu, Pàtria, Furs i Rei». L’aposta de Badia, sota l’impuls de Carles-Hug de Borbó, va voler situar el Partit Carlí de Catalunya en els rengles de l’oposició antifranquista, en una línia ideològica partidària d’un socialisme autogestionari i una estructura de l’Estat espanyol respectuosa amb el federalisme, defensora de la seva pluralitat nacional i amb una monarquia dotada d’uns valors, austera i propera als ciutadans. L’intent de Badia no va arribar a temps per ressituar el carlisme català en el joc polític.