La bonhomia històrica de Joan Reglà - Belenguer, Ernest (Butlletí de la Societat Catalana d’Estudis Històrics, 2012)
«La bonhomia històrica de Joan Reglà» fa un recorregut sobre la vida i l’obra d’un dels millors historiadors catalans del segle passat. Per la vida, perquè no va ser-li gens fàcil i li va costar esforços ingrats arribar a la càtedra d’Història Moderna de València. Per l’obra, que és ampla, gran, polivalent. Joan Reglà fou un medievalista, com ho assenyala la seva tesi doctoral sobre la Vall d’Aran (segles xiii-xiv). Però també, de la mà del seu mestre Vicens Vives i com a primer deixeble i el més antic, va girar cap al món modern i cap a les classes socials i religioses més febles. Les seves obres sobre el bandolerisme català del Barroc, sobre l’expulsió dels moriscos o sobre l’època de Felip II, però no a Castella sinó a Catalunya, així ho indiquen. Ara bé, a la vegada va ser un historiador de síntesi i capaç fins i tot d’escriure un llibre que en la seva època va fer somiar els universitaris valencians: Comprendre el món (1968). Cap universitari català d’avui no pot desestimar l’obra d’un gran historiador de Catalunya que va construir els estudis modernistes al País Valencià. Potser per això, sovint és recordat més allí que aquí. Quan això succeeix oblidem la unitat lingüística, històrica i cultural dels Països Catalans.